-Jag har levt med det i fyra år. -Vi betalar resan tillbaka till Sydney.
Nej, jag vill inte åka tillbaka till Sydney.
Du vet inte vem du har att göra med! Säg aldrig vad jag inte kan göra!
Detta är ödet, det är mitt öde. Det är meningen att jag ska göra det här.
Hur öppnar man en lucka utan handtag? Inget tänkbart sätt att öppna den på.
-Vad är det där? -Ett spel jag brukar spela med min bror.
-Det heter Musfällan. -Hur spelar man?
Man börjar med alla delar utanför brädet. Sen bygger man en fälla, steg för steg.
Sko, hinkar, tuber. Alla delar sätts samman.
Sen väntar du tills din motståndare hamnar på det gamla osthjulet.
Och om du byggt det bra, så sätts fällan igång.
Gör ett försök.
-Kan jag hjälpa dig? -Ja, jag undrar var fotbollarna finns.
-Rad 8 för vanliga, rad 15 för de andra. -Tack ska du ha.
-Vill du ha min åsikt? -Boone, du måste ha lite tro.
Allt vi behöver göra är att krossa glaset så är vi inne.
Trébucheten är riggad och klar
Varför kallas den för trébuchet? Det ser ut som en katapult.
Det kallas trébuchet, Boone. För att det är en trébuchet.
Jag förstår inte. Ena stunden lär du mig och sen är du ingenjör.
-Jag tror inte jag kan stava trébuchet. -Det är ett "t" i slutet.
Jag menar allvar. Vi har varit ute här varje dag i två veckor.
Du pratar aldrig om dig själv. Alla har en bakgrund.
Min bakgrund skulle tråka ut dig
3...2...1...
Det här skulle funka! Det här skulle funka!
John, ditt ben!
Mår du bra?
Ja, jag mår bra.
Text & Översättning: jamjAm divxstation.com
-Varför fungerade inte trébucheten? -För att den inte var stark nog.
Jag tror inte att glaset går att krossa.
Allting krossas om man har rätt styrka.
-Så vi ska göra en till uppfinning? -Ja, det ska vi.
-Tänk om det inte funkar. -Då säger ön till oss vad vi ska göra.
Ursäkta?
Vi går tillbaka och tar rätt på delarna.
-Hur är det med ditt ben? -Det är bra.
-Hallå, varför följer du efter mig? -Jag är ledsen.
-Vem är du? -Jag är din mamma.
Frun, jag vet inte varför du tror att jag är din son eller hur du hittade mig.
-Du är adopterad, eller hur? -Nej, jag växte upp på ett fosterhem.
Eller flera fosterhem, faktiskt.
Jag vill inte vara oförskämd... Vad vill du ha av mig?
Jag vill tala om att du är speciell. Mycket speciell.
Du är en del av en plan. Du inser väl det?
Att vi möts, att jag hittar dig. Det är ett tecken på vad som ska komma.
Stora saker.
Min far...
-Lever han fortfarande? -Om han fortfarande lever?
John, förstår du inte? Du har ingen far.
Du är resultatet av en jungfrufödsel.
-Vilken av dem? -Den.
Är du säker, för jag har använt den här och inget händer?
-Jag är ledsen att det inte hjälper. -Vad hjälper inte?
Inget.
Tack ändå. Fin trädgård.
-Vad var det det där om? -Han har huvudvärk.
Har inte han en väska full med värktabletter gömd nånstans?
Han säger att tabletterna inte hjälpte.
Får jag fråga dig en sak?
Tänk dig att man har hemsk huvudvärk varje dag.
-Mår du bra? -Ja.
-Så vem pratar vi om då? -Sawyer.
-Jag tror det är något fel på honom. -Vad tror han då?
-Att han mår bra men... -Då mår han bra.
-Ja, han kan ju tona ner det men... -Kate, jag skulle gärna undersöka honom.
Men vi vet att jag bara kommer få en tyken kommentar. Eller ett nytt smeknamn.
Jag har lagt ner det där.
-Du är sen. -Sen till vadå?
-Sen till arbetet. -Jag tror att jag har jobbat klart.
-Vad sa du? -Det här är värdelöst.
Du får inte upp den, fast du säger det.
-Säg inte vad jag inte kan... -Det är ingen idé, du kommer inte in.
Omöjligt, det var inte turen som ledde oss hit. Det är meningen att vi...
Det är meningen att vi ska öppna den, eller hur? Men svara på det här.
Om det är meningen att vi ska öppna den, varför har vi inte gjort det än?
-Ön kommer visa oss ett tecken. -"Ön kommer visa oss ett tecken"...
Vår tro och vårt engagenmang testas.
Men vi kommer öppna den. Ön kommer visa oss hur.
Vad för slags tecken kommer ön visa oss, John?
Såg du det där?
Boone?
Theresa ramlar upp för trappan. Theresa ramlar ner för trappan.
-Theresa ramlar upp för trappan... -Nej, nej.
Ta inte tillbaka det!
Boone. Vakna.
-Vad är klockan? -Det är morgon, kom igen.
Okej, jag är vaken.
-Vad är det frågan om? -Kom, nu går vi.
Emelie Annabeth Locke. Med högst 10 000 ord.
-Så hon är min mamma? -DNA-proverna är 99% säkra.
-Hon har varit intagen några gånger. -För vadå?
Inget kriminellt eller våldsamt. Det är en sorts schitzofreni.
Om hon tar sina mediciner är hon okej.
-Hur är det med min far? -Så här är det.
Din mamma är vi säkra på. Men den här killen kanske inte vet att du finns.
Jag är så erfaren med det här så jag vet att sånt här är inte meningen att ske-
-även om det känns så. Men det här får förmodligen inget lyckligt slut.
Så... Vill du ha det eller inte?
Jag vill ha det.
-Vad heter du? -John Locke, Anthony Coopers son.
Mr. Cooper har ingen son.
Säg att jag inte vill ha något. Min mamma heter Emelie Locke.
Snälla.
Ett ögonblick.
John Locke är här och säger att han är din son. Ja, sir.
Du kan åka in.
Det här var ju pinsamt.
Tack för att du släppte in mig. Det är jag som är John.
Det känns som att jag vill ha en drink för det här. Vill du ha en drink?
-Ja, gärna. -Går det bra med whisky?
Ja, visst. Tack.
-Så vem hittade vem? -Ursäkta?
Emelie, din mamma. Hittade hon dig eller hittade du henne?
Hon hittade mig.
-Hur såg hon ut? -Okej, antar jag.
Sa hon något om mig?
Hon sa att jag inte hade någon far. Att jag var resultatet av en jungfrufödsel.
Jaså?
Jag antar att det gör mig till Gud.
Jag visste inte att du fanns förrän ett år efter att du var född.
Hon sa att hon inte ens skulle föda barnet, dig.
Sen försvinner hon från planeten och när hon dyker upp igen ber hon mig om pengar.
Och sa att hon satte upp dig för adoption. Ska du dricka det, eller?
Har du en egen familj?
-Nej. -Inte jag heller.
Jag försökte några gånger men det bet inte.
-Jagar du? -Nej, nej.
-Bryr du dig om djurens rättigheter? -Nej, herrn.
-Vad gör du på söndag? -Ingenting.
-Vill du följa med och jaga? -Ja, gärna. Det skulle jag vilja.
Jag hade en dröm inatt.
Jag bad om ett tecken, sen såg jag ett plan störta där borta.
Det var en dröm men det var det mest verkliga jag nånsin upplevt.
-Jag vet vart vi ska gå nu. -Vadå?
Hitta vad vi behöver för att öppna den här skiten.
Har du använt det kletet som du fick mig att se min syster bli uppäten?
Nej.
För jag måste säga dig att tecken och drömmar...
Vem är Theresa?
Theresa ramlar upp för trappan. Theresa ramlar ner för trappan.
Du sa det i drömmen.
-Hur vet du om det? -Vet ej, men vi ska gå ditåt.
Det är meningen att vi ska hitta planet. Följer du med mig?
Jag skulle fråga hur det går, men ni jobbar ju snabbt.
Branden var inte helt meningslös. Vi lärde oss saker när vi byggde den första.
Vi försöker hindra oss från att pröva och misslyckas. Men nu är det bara...
En vedermödig prövning.
Ja, ja, ja. Ja, jag vet. Nu, nu, nu.
-Lär du dig lite koreanska, Michael? -Ja, jag kan säga snabbare och idiot nu.
Jag hörde att du har problem med huvudet.
-Får hon dig att göra hembesök nu? -Du är känslig mot ljuset också, va?
-Jag är känslig mot dig. -Okej, vi ses.
Doktorn.
-Är det farligt att vara ljuskänslig? -Det beror på.
-På vadå? -På vad som orsakar din huvudvärk.
Det är ju inte en tumör, eller nåt.
-Varför tror du att det är en tumör? -Det gör jag inte.
Bra, då säger vi så.
Min farbror...
-Han, dog av en hjärntumör. -Jaså?
-Går tumörer i släkten? -Vad för typ av tumör var det?
-Den typen som dödar en. -Känner du någon lustig lukt?
Hjärntumörer för med sig lukter. Kanske som att något bränns.
-Bara huvudvärk. -Då mår du säkert bra.
Om det här oroar dig finns det några prover jag kan göra.
Tyvärr, doktorn. Det låter kul men min försäkring är slut.
Din försäkring är slut. Den var bra.
Jag kan ha nämnt hennes namn vid luckan någon dag.
-Vem? -Theresa.
-Jag kanske pratade med mig själv. -Kanske det.
Men det gjorde du inte.
-I drömmen såg du en flygplanskrasch, va? -Ja.
Vi har alla nyss varit med om en sån krasch, tänkte du inte...
-John, är du okej? -Jag mår bra.
-Vad är det för fel på ditt ben? -Jag mår bra.
Vad är det?
Har någon från lägret vandrat ända ut hit?
-Nej. -Var tror du den kom från?
Honom.
-God morgon, Eddie. -God morgon, Mr. Locke.
-Ska ni ut och fånga fåglar igen? -Jag hoppas verkligen det.
-Anthony? -Du skulle inte komma förräns tolv.
Jag trodde du sa elva.
-Vad är det här? -En dialysapparat.
Min njure är inte bra. De jävla läkarna säger att jag behöver en transplantation.
-När? -Imorgon om jag fick bestämma.
Jag är på donatorlistan. Men jag är gammal och det är en lång lista.
-Hur länge... -John, dialysen blir bra i ett tag.
Jag berättade inte, just på grund av det här. Det här får inte förstöra-
-den här fantastiska dagen, och det ska inte du heller så, jag är klar strax.
Vi har en trevlig lunch och så går vi och skjuter lite fåglar.
Han är en präst. Hur länge tror du att han har varit död?
Normalt skulle kläder försvinna inom två år men det här är bra polyester-
-så kan det vara två år, det kan vara tio.
Guldtänder, tydligen välbärgad.
-Vad är det för pengar? -Nigerianska nairo.
Vad gör en nigeriansk präst på en ö i sydatlanten?
Jag är inte så säker på att han är en präst.
Kan ni vara lite tystare?
-Nu räcker det, res på dig. -Vad?
Res på dig.
-Du ska gå till Jack. -Får jag en godisklubba?
-När började din huvudvärk? -Några dagar sen, en vecka kanske.
-Måste du vara här? -Har du ont när du vaknar?
Det kommer oftast mitt på dagen. Vad fan gör du med den grejen?
Kollar hur dina pupiller reagerar på förändringar.
-Vad var det, den nickningen? -Låt honom göra sin sak.
Jag gör det men jag vill veta vad fan han tror att jag ska...
Jag tycker du ska hålla käften och slappna av.
-Vad fan gör du? -Har du nånsin haft en blodtransfusion?
Vad? Nej.
-Har du tagit piller mot malaria? -Nej.
Har du nånsin haft sex med en prostituerad?
-Vad fan har det med saken att göra? -Var det ett ja?
Ja.
Har du nånsin haft en sexuellt överförbar sjukdom?
Det tar jag också som ett ja.
-När var det senaste utbrottet? -Dra åt helvete, doktorn.
-Jag vet att han förtjänade det men... -Han behöver glasögon.
-Vad är det, John? -Inget.
-Du kan knappt gå. -Det är såret från metallbiten.
Det var ditt högerben, vad är det för fel på ditt vänstra?
Jag mår bra, sluta fråga.
-Nu räcker det, vi går tillbaka. -Nej, jag mår bra.
-Nej, jag tar dig tillbaka till Jack. -Nej, Jack skulle inte veta felet.
John!
-Vi måste... -Nej, vad är det med dig?
-Är du galen? -Jag satt i rullstol.
-Va? -Jag var förlamad i fyra år.
Jag satt i rullstolen när vi lyfte men inte efter att vi störtat.
-Varför satt du i rullstol? -Det spelar ingen roll längre.
Men den här ön förändrade mig. Den gjorde mig hel.
Nu försöker den ta tillbaka det och jag vet inte varför.
Men den vill att jag ska följa det jag såg. Jag vet att det låter galet.
För fyra veckor sen skulle jag inte trott på det själv men du och jag-
-är här av en anledning. Det är något som vi är menade att hitta.
Något som kommer hjälpa oss att komma in i luckan. Jag vet det!
Men vi måste fortsätta gå.
-Okej. Kan du röra dina ben? -Hjälp mig bara upp.
De här fåglarna flyger mycket fortare än du tror. Så du måste leda dem.
Du måste skjuta med hög precision.
-Jag fick honom. -Ja, det fick du. Bra skott, min son.
Din mor må vara lite galen men hon förde åtminstone samman oss.
Tacka Gud för att det hände nu. Medan vi fortfarande har tid.
Vi går och hittar din fågel.
Hon var min barnflicka.
Theresa, hon var min barnflicka.
Min mamma var inte hemma mycket. Jag behövde någon att ta ut det över.
Mitt sovrum var ovanför en stor trappa. Jag satt i sängen hela dagen, och ropade.
En dag trampade hon fel och bröt nacken.
Jag var sex år.
Vad fan är det som är så roligt?
-Var det planet du såg? -Såvitt jag kan se.
-Såg du det verkligen? -Ja, jag såg det verkligen.
-Hur länge tror du att det har vart där? -Det viktiga är att vi hittade det.
Och vad som finns inuti det.
-Vad finns det inuti, John? -Du måste klättra upp och ta reda på det.
-Du kan fortfarande ändra dig. -Nej, de har redan rakat min rygg.
Jag är så tacksam för dig, John.
Det här var menat att ske.
Vi ses på den andra sidan.
Vill du ha ett avföringsprov, så kan du glömma det.
-Du har läst mycket sen vi kom till ön. -Okej, vadå då?
Du har...
-Du har hyperopi. -Hyperopi?
Det är... Vad är det?
-Du är långsynt. -Långsynt?
Ja, det kan utveckla sig senare i livet. Speciellt när man utsätter ögat för-
-en ny ansträngningar, som läsning.
Suddigt.
-Bättre eller sämre? -Sämre.
-Inte en chans. -Sawyer, det är ingen modevisning.
Bättre eller sämre?
Mycket roligt.
Du, du ser ut som Harry Potter.
Du älskar det här, eller hur?
Varsågod.
Håll i dig.
Boone! Boone!
Jag mår bra.
Boone, vad ser du?
-Boone! -Vill du veta vad som är i ditt plan?
Här är ditt tecken.
Det är knarksmugglare, Locke. Det finns bara heroin här.
Jag förstår inte.
Jag förstår inte!
Boone, gå ut!
Hallå? Är det någon där? Mayday, mayday.
Boone, det finns ingen tid till det. Gå ut, nu!
-Är det någon där? -Hallå?
Hör du mig?
-Vi är överlevare från kraschen av... -Boone, gå ut därifrån!
...Oceannic flight 815, uppfattat? -Gå ut därifrån!
Visste du det innan eller efter du frågade om hans senaste utbrott?
Jag skulle svara på det men jag har min tystnadsplikt som läkare.
Tack för att du hjälpte honom. Jag vet att det var det sista du ville göra.
Jag gjorde det inte för hans skull
Jack! Hjälp!
Nej, sätt ner honom där uppe.
Okej, så ja. Försiktigt.
-Vad var det som hände? -En olycka, Boone föll från en klippa.
Jag behöver vatten, tröjor, handdukar. Vad som helst för att hindra blodet.
Kate, nu snälla.
John, berätta precis vad som hände.
John?
Locke! Locke!
Locke!
Jag tycker att det du gjorde var snällt.
-Var är min far? -Vem?
-Vi gjorde transplantationen tillsammans. -Jag visste inte att han var din far.
Vi har inte samma efternamn. Var är han?
Mr. Cooper skrevs ut i eftermiddags. Han åkte hem under privatvård.
Det låter inte...
-Lämnade han något meddelande? -Nej, inte vad jag vet.
Ta det bara lugnt, Mr. Locke. Jag ska hämta lite juice till dig.
Det var hans idé.
Jag är ledsen, John.
Vad gör du här?
Jag behövde pengar. Han har alltid varit bra på det sättet.
-Din far har alltid varit generös. -Du sa att jag inte hade någon far.
Han sa att det var det enda sättet att få dig att ge den till honom.
Det var tvunget att vara din idé.
Han berättade var jag skulle hitta dig. Han bad mig att gå och träffa dig.
Jag ville träffa dig.
Detta händer inte. Det är ett missförstånd. Det kan inte hända mot mig.
Han skulle inte göra så här mot mig.
Han skulle inte göra så här mot mig!
-Eddie, öppna grinden. -Mr. Cooper tar inte emot gäster.
-Jag är ingen gäst. -Jag är ledsen, John.
-Eddie, öppna grinden. -Jag måste be dig flytta din bil.
Jag vet att du tittar på mig.
-Du kan inte göra det här. John, snälla. Flytta din bil.
Jag har gjort allt du ville att jag skulle göra.
Så varför gjorde du så här mot mig?
Översatt av jamjAm www.divxstation.com